PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Nebyl to Tiuri.
Myslel si, že to je on, protože slyšel ty hlasy.
A protože je šamanův syn
a síla jeho otce mu koluje v žilách.
Piaku.
Ale to s tím nesouviselo.
Byla to ta všudypřítomná magie.
Jako ve Foldově příběhu.
Měl jen najít dívku, která teď jede na koni po jeho boku.
Co jí je?
Tiuri. Musíme…
Musíme…
A co je jemu?
Lavinio?
Nech mě být.
Zítra vyjde krvavý měsíc.
Musíme ten dopis doručit králi včas.
Dokážeš to jen ty.
Jak to víš?
Stál jsem vedle tebe.
Cítil jsem to.
A bylo to neskutečné.
Na tom nezáleží.
Nezáleží mi na králi,
na tvém úkolu
ani na tvé pitomé rytířské misi.
Žiju v Mistrinautu, Tiuri,
a žádný král, královna ani nikdo jiný
o místní neprojevil špetku zájmu.
Takže zapomeň na blbou věštbu
a tyhle schopnosti.
To nejsem já.
A nikdy ani nebudu.
Nejsme přátelé?
Myslel jsem,
že ať se děje cokoli,
čelíme tomu společně.
Tak ses mýlil.
Není to nádherný pohled?
Není.
Přivedl svou armádu k branám města.
Představuje jasnou hrozbu.
Nesouhlasím.
Vnímáš ho jako hrozbu, proto ta svatba s Alianor.
Ujišťuji tě, že to nebude stačit.
Ožením ho s ní, protože je to můj syn.
A tvůj bratr.
Pamatuješ si své boty?
Boty?
Jako malého jsem tě bral na lov
a on ti schovával boty.
Viridian?
Moje boty?
Nebylo mu ani šest let.
Myslel si, že když nebudeš mít boty,
nikam nepojedeš a zůstaneš s ním.
Miloval tě víc než svůj život.
Poslouchej,
nejsem hlupák.
Přines mi důkaz o jeho zrádných úmyslech,
a já budu jednat.
Ale do té doby…
o tom už nebudeme mluvit.
Ten kluk vás sejmul jedním pohledem?
Nevím, co to bylo, pane.
Slyšel jsem zvuk.
Zvonění.
A pak…
A pak co?
Asi nás to shodilo z koní.
Odejdi.
Pane, udělal jsem vše…
Jdi…
pryč.
Je čím dál silnější.
To i měsíc.
Cítím to v kostech.
Až bude u nejvyššího okna na chodbě,
vykonám poslední oběť
a rituál bude dokonán.
Pak už mě nic nezastaví.
Ani tento chlapec.
Ať má jakoukoli moc.
Tak to vyklop.
Potřebuji práci a vy mi ji dáte.
To zní zajímavě.
Fantumar skončil, to víme oba.
A ještě něco víte.
Že vám budu k užitku.
Zjevně došlo k nedorozumění.
Nepotřebuji pomoc.
Koho si Viridian vždycky vyžádá?
Vás,
věrného Rudého jezdce,
nebo Jabroota,
svého přítele z Eviellanu?
Mám pocit, že pomoc potřebujete.
Na co koukáš?
Mě nepotřebuješ.
A nikdy jsi nepotřeboval.
Tvůj pán se spletl.
No tak, přisedni si.
Vítáme tě…
v zemi ztracených.
Už se nemusíš bát.
Ocitl ses na samém dně.
Vzdej se nadějí.
Pij a vesel se.
No tak, chlapče, přisedni si.
Vypadáš, že potřebuješ přátele.
Tiuri!
Jen se motáme v kruhu.
- Nenajdeme ho. - Musíme.
Má ten dopis.
- Jak ho najdeme? - Prostě musíme.
Hledejme dál.
Tiuri!
Život je hra, chlapče.
A všechno hraje proti lidem, jako jsme my.
Tak třeba ty.
Bylo to správné.
Žes otevřel ty dveře.
A pomohl cizímu člověku.
A jak ti to život oplatil?
Zničil tě.
Kousek po kousku.
Tak co s tím?
No, to je otázka.
Člověk se vzdá, Tiuri.
Přestane se snažit.
Chce žít v klidu a vzdá se.
Chopí se lahve.
Tiuri?
U všech svatých, co to je?
Bojíš se?
Jen když na to myslím.
Což je výhoda, protože na to nemyslím.
Meče mladých rytířů se leskly.
Pro mě je nejděsivější to…
že se dějí věci, o kterých rodiče neví.
Věci, které je mohou stát život.
A jediný, kdo to může zastavit…
jsme my.
Nevím, jestli to zvládnu.
Děláš si legraci?
Jsi hodný, statečný…
umíš to s mečem.
Vaši mají kliku, že jejich život závisí na tobě.
Podívej se na moje rodiče.
Mají jen mě a prcka.
Prcek není špatnej.
Zmlkni.
Takže…
pokud zítra umřeme…
Což se nejspíš stane.
…existuje něco, cos neudělal
a…
lituješ toho?
Upřímně?
Upřímně.
Byl okouzlující na pohled.
Srdce mladého Folda… bilo hned.
Bilo hned?
Nic lepšího nevymyslíš?
Je to jen nástřel.
Ještě to upravím.
A jejich láska trvala
až za hrob.
Chápu, že ses ke mně otočil zády.
Taky bych to udělal. Mýlil jsem se.
V téhle cestě, ve svém otci,
prostě ve všem.
Ale nejvíc…
jsem se mýlil v tobě.
Myslel jsem, že jsi blázen.
Že všechno, co jsi udělal nebo řekl, bylo…
hloupé.
Nakonec jsi hlupákem nebyl ty.
Ale já.
A trvalo mi celý život, než jsem to pochopil.
A proto vím, že musíme jet.
Proč? Nemá to smysl.
Protože jinak lidé zemřou.
Když to nezastavíme, Jussipovi a Foldovi rodiče zemřou.
Nedokážu to zastavit.
To není pravda.
Stačí ten dopis doručit králi.
I kdyby to šlo, proč bych měl?
Můj otec je mrtvý.
Zabil ho meč tvého otce.
Drželi ho muži tvého otce.
Byl bezmocný.
Neozbrojený.
A já to viděl.
Pak uvěznil mou matku a poslal vás za mnou.
Asi abyste mě zabili.
Nemáš právo mi říkat, co bych měl a neměl dělat, Armane.
Jdi za Lavinií. Ona jediná ti může pomoct.
Za Lavinií?
Proč bych za ní měl chodit?
Co má společného s touto misí?
Vím, že nemám právo ti cokoli říkat.
To, co ti můj otec provedl…
co jsem pro něj byl ochoten udělat,
nikdy si to neodpustím.
Ale Lavinia?
Ano, ona má ty schopnosti,
ale kdo otevřel ty dveře v kapli?
To tys je otevřel.
Komu dal Černý rytíř ten dopis?
Dal ho tobě, Tiuri.
Ne kvůli schopnostem.
Ale proto, ses mu odvážil pomoct.
Protože jsi rytíř.
Stejně jako my.
Dokonce i já.
A teď to dokážeme.
Co?
Nic.
Co tu děláš?
Přivedl jsem jeho.
To nevyjde.
Ale vyjde.
Jen se na to podívej.
A Tiuri nemá žádné schopnosti.
Přestaň mluvit o schopnostech.
O ničem jiném nemluvíte a já toho mám dost.
Jsme rytíři.
Máme odvahu a výcvik.
Máme na své straně čest a tisíciletou historii.
A teď toho využijeme.
Najdeme cestu skrz tyhle zdi.
Že, Tiuri?
Tiuri?
Kdo říkal, že musíme jít skrz?
- Nestrkej. - Nestrkám.
- Strkáš. - Tak zrychli.
Strašně to tu smrdí.
Víc než Arman.
Zmlkni.
A co teď?
Netočíme se v kruhu?
Kolem dokola. Jako můra kolem svíčky.
Můžeme tu umřít a nikdo nás nenajde.
Nikdo tu neumře, mám pravdu, Tiuri?
Tiuri?
Tiuri!
Pojďte tudy.
Opravdu víš, kam jdeš?
Vylezeme na nejvyšším místě, kudy sem vtéká voda.
Jen se zeptám.
Je tohle opravdu voda?
Chci, abys dnes večer jel se mnou.
Spolu jsme začali
a spolu to ukončíme.
Do toho.
Zaútoč.
Oddaně jsi mi
celou dobu sloužil…
a celou tu dobu jsi mě nenáviděl.
Máš mé požehnání.
Udělej, co musíš.
Já vím.
Bratr může zabít bratra.
Ale ne bratra ve zbrani.
Konec přichází.
Ale ne takhle.
Zase mě strkáš.
Protože jdeš snad ještě pomaleji.
Mám to ve vlasech.
Určitě to není voda.
Vidíte?
Říkal jsem to.
Jednoduché.
Můj chlapče.
Otče.
Jsi doma.
Po všech těch letech.
Bravo.
Nechte toho!
Na co koukáte? Jezte!
Posaď se ke mně.
Nacpeme si pupky.
Opekli jsme tolik zvířat, že nemáme dost omáčky.
Bratře.
Tady.
Jez, jsi kost a kůže.
Toho kance včera zabil tvůj bratr.
Je to za rohem.
Kam si myslíte, že jdete?
Překvapení.
- Chápu, jestli mě nenávidíte. - Nenávidíme tě.
Taky se nenávidím.
Všechno, co jsem…
udělala…
Omlouvám se.
Za všechno.
Je mi to opravdu moc líto.
Ale prostě…
Chtěla jsem vám to říct.
Iono?
Vždy, když si myslíte, že jí rozumíte…
tak se obrátí…
a zase vás překvapí.
Vypadá to, že se dopis ke králi nedostane.
No…
chcete odejít a žít,
nebo se nám hloupě postavit
a zemřít?
Jak chcete.
Zůstaň tady.
Mám ho!
Co jsem ti říkal?
Tiuri!
- Na co čekáš? - Utíkej.
Utíkej!
Jussipo!
Mám dopis…
pro krále.
Cože?
Jaký dopis?
Koho zajímá nějaký dopis?
Králův dvůr teď povoluje, aby malé děti
předstoupily před krále?
Můj otec kvůli tomu zemřel.
A stejně tak Černý rytíř.
Černý rytíř?
Tento prsten je důkaz.
Byl zavražděn
Rudými jezdci prince Viridiana.
Sám jsem to viděl.
Co je to za kluka?
To…
je nikdo.
Jsem Tiuri,
syn sira Tiuriho Udatného,
narozen v Eviellanu, vychován v Dagonautu.
Nepřečtete-li si ten dopis, hrozí nám nebezpečí.
Pusťte ho.
DATUM JE STANOVENO. HODINA NADEŠLA. TRŮN BUDE MŮJ.
Co to je?
Zrada?
Chceš mou korunu?
Zabít mé přátele?
Odpověz mi!
Opovažuješ se ignorovat krále?
Skloň se před svým otcem!
Nebudu to opakovat.
Pokloň se.
Pros o slitování.
Pokud má být svět uzdraven…
pak moc, kterou má…
moc, kterou chceš ty…
musí patřit mně.
Rozhodnutí, která děláš…
rozhodnutí, která dělají lidé na seznamu…
budu teď dělat já.
Co to znamená?
Životy, které jste vedli…
životy plné pohodlí a luxusu…
životy vykoupené krví vojáků,
jako jsem já a mí nepřátelé…
jsou minulostí.
A ano, svoboda
je také minulostí.
A ve světě bude konečně mír.
Mír…
který bude trvat navždy.
Zešílel.
Bylo to předpovězeno.
A nikdo z nás to nemůže zastavit.
Ani ty ne.
Bratře…
dovoluji si nesouhlasit.
Dílo je dokonáno.
Naše společná cesta může začít.
Mám strach.
Já vím.
Ne.
Přestaň.
Dokázalas to.
Jsi v pořádku?
Naprosto.
Neboj se, mám tě.
Hodí se říct si o odměnu?
Pomalu.
Zvládli jsme to?
Zastavili jsme ho?
To si piš.
Nezničil mi tou svojí péčí účes?
Vypadáš dobře.
Ne.
Vypadáš skvěle.
Vždy jsem dbal na účes.
Viď, Fole?
Bude v pořádku.
Že jo?
Meče mladých rytířů se leskly.
Zářili, když obdivovali slečny
a ten jménem Jussipo byl jejich král.
No…
tohle jste zvoral.
Mám tě rád, holka, vážně.
Ale přísahám
na zlaté zuby své první oběti…
že se modlím,
abychom se už nikdy nepotkali.
Neslyšelas, co jsem říkal?
Neposlouchám vás.
Proto jsme dobrý tým.
Kam jedeš?
Já jedu na západ!
Jak chceš.
Jsi otravnější než opruzenina ze sedla.
Temnota, ze které teď vystupujeme,
se tu nezjevila přes noc
a nezpůsobil ji jeden člověk.
Způsobili jsme ji všichni společně.
Ale tito mladí novicové nám ukázali světlo.
Jednoduše se rozhodli nevzdat se.
Bez ohledu na to, co je to bude stát.
Bez ohledu na to, zda mají šanci uspět. Připomněli nám,
co jsou opravdové hodnoty.
A proto…
jménem nás všech…
je mi nejvyšší ctí
pasovat je do rytířského stavu.
Vstaňte, sire Foldo.
Vstaňte, sire Armane.
Vstaňte, sire Piaku,
nejmladší rytíři v historii Dagonautu.
A konečně…
vstaňte…
sire Tiuri Udatný.